![cuplu.](https://assets.republica.ro/20230110/900x600/2327e5a5c2dcd2f39e09a07ad5c5f4c847f6fecc.jpg)
Foto: Sam Edwards / Hoxton / Profimedia
În primăvara lui 2020, Mihai, un profesor din Ardeal, a început să simtă o durere în zona înghinală, ceea ce l-a determinat să meargă la un urolog. Inițial bărbatul a crezut că este o inflamație a unui testicul, iar recomandarea doctorului a fost ca lunar să se ducă la control și să își facă analize, în mod special PSA (antigenul specific prostatic).
Astfel a văzut că, de la o lună la alta, valorile PSA erau în creștere. Medicul și-a dat seama că este mai mult decât o problemă locală, cu rezolvare rapidă și i-a sugerat să facă o biopsie prostatică, lucru cu care Mihai nu a fost de acord la început, sperând că este ceva mai puțin grav decât o afecțiune oncologică.
L-a rugat pe medic să îi prescrie un alt tratament, sperând că analiza PSA își revine și că scapă de biopsie, despre care auzise că este un procedeu destul de dureros.
Acest articol face parte dintr-o serie dedicată prevenției, care încurajează realizarea testului PSA, ce poate identifica prezența celulelor canceroase la prostată încă din faze incipiente. Campania este realizată împreună cu Janssen și Johnson & Johnson, cu susținerea Societății Naționale de Oncologie Medicală din România, FABC, SRROM.
Ceea ce l-a făcut să rămână optimist că totul va fi în regulă a fost, între altele, și faptul că citise că, în cazul unui diagnostic sumbru, apar deseori și alte simptome, frecvente în cazul bolnavilor de prostată, precum urinări frecvente nocturne, usturime, or în cazul său nu a fost niciunul dintre aceste simptome. În plus, aflase că cele mai multe cazuri de cancer de prostată sunt întâlnite în intervalul de vârstă 70-84 ani, iar el nu împlinise 50 de ani.
„Am considerat că omul acesta este cumva scos de Dumnezeu în calea mea”
Lucrurile nu au decurs tocmai cum își dorea Mihai, iar de la 3,8 în august, valoarea PSA ajunsese în noiembrie la 6,8, moment în care bărbatul a făcut demersurile în vederea unei biopsii de prostată. În decembrie 2020 a primit rezultatul, care a căzut ca un trăznet: cancer de prostată. Medicul i-a spus că trebuia să aleagă între operație sau un tratament (chimioterapie sau radioterapie).
„Consultându-mă cu un medic de la Institutul Oncologic din Cluj, acesta mi-a spus că cea mai sigură cale de a scăpa de acest adenomo-carcinom este aceea de a mă opera. Conjunctura a fost de așa manieră încât am considerat că omul acesta este cumva scos de Dumnezeu în calea mea”, spune el.
![](https://assets.republica.ro/20230110/400x0/990fa07b0e99951471b982aecaa61ee6e1f7a42f.jpg)
Imediat, Mihai și-a pus în mișcare toată rețeaua de prieteni, cunoștințe și rude pentru a contacta cât mai mulți medici și din țară și din străinătate - Germania, Italia -, astfel încât să poată lua cea mai potrivită decizie în ce privește pașii de urmat mai departe.
Dr. Vlad Schițcu, medic specialist urologie, i-a făcut o impresie foarte bună lui Mihai și l-a ajutat să își învingă temerile de a face intervenția chirurgicală.
„În momentul în care l-am cunoscut pe dr Vlad Schițcu, dânsul a fost foarte hotărât și mi-a dat și mie încredere că trebuie să acționăm cât se poate de repede. Mi-a spus că nu are rost să mai așteptăm, că dacă chimioterapia, radioterapia nu dau rezultate, pe urmă operația este mult mai greu de făcut sau devine aproape imposibilă. Mi-a făcut o impresie foarte bună, mi-a plăcut mult cum a pus problema. A zis: nu mai stăm pe gânduri, la vârsta dvs este cumva o anomalie, pentru că această boală nu apare la 50 de ani, ci mai târziu, în mod obișnuit. E păcat să ezităm și să se agraveze boala”, a rememorat el discuția cu medicul, înainte de operație.
Așa că, în ianuarie 2021, Mihai a făcut operația de prostatectomie radicală - eliminare totală a prostatei -, evitându-se în opinia medicului, riscul reapariției bolii. Un alt risc, cel al unor efecte secundare în urma operației, asupra cărora a fost informat de către medic, nu s-a materializat, din fericire.
„Din fericire, nu au fost alte probleme până în acest moment, slavă Domnului. Am avut norocul de a avea de-a face cu un doctor excepțional. Deși foarte tânăr, avea atunci 35 de ani, am spus că este omul potrivit și se pare că am avut dreptate. Nu am rămas cu probleme în urma operației - am fost pus în gardă că s-ar putea să am diferite tipuri de probleme -, dar din fericire nu a fost cazul la mine”, continuă el.
„M-a ajutat foarte mult credința”
Și acum, la doi ani distanță, bărbatul retrăiește, ca într-o buclă, momentul în care a aflat rezultatul biopsiei. Ce a simțit Mihai în acel moment? Răspunsul vine după o scurtă pauză: „Poate că m-a ajutat faptul că am credință în Dumnezeu și mi-am spus că, dacă este să trăiesc, voi trăi. Dacă Dumnezeu mă vrea în viață, voi fi în viață, dacă nu ... asta este. Pare ușor simplist ceea ce vă spun acum, însă este crezul meu în viață. Toate se întâmplă dintr-o anumită rațiune, de multe ori dincolo de noi. Pe mine m-a ajutat foarte mult credința”, mărturisește el.
Regretul pe care l-a simtit în momentul în care a aflat că are cancer de prostată spune că nu a fost în legătură cu situația sa - cu viața sau moartea sa, ci cu viața celor care ar rămâne în urma lui - familia, prietenii, copiii de la școală cu care se înțelege foarte bine.
A înțeles că viața lui se va schimba, dar a reușit să accepte, să își dea seama că, deși tuturor ni se pare că suntem mai speciali decât alții, „oricând ni se poate întâmpla absolut orice”. Încet - încet a alungat orice imbold de negare a problemei și s-a concentrat pe ce avea de făcut.
Cu atât mai greu i-a fost să treacă prin această experiență, cu cât, la început, nu a spus nimic celor apropiați: „Am considerat că nu vreau să îi necăjesc o perioadă mai lungă și am decis să le spun abia atunci când nu mai exista altă soluție”. Și într-adevăr nu le-a spus nimic până la momentul în care a aflat diagnosticul. Jumătatea de an anterioară, întâlnirile cu medicii și analizele le-a ținut doar pentru el, ceea ce recunoaște că nu a fost bine și nici ușor. Acum este convins că, dacă și-ar fi împărtășit problemele cu soția, familia, cineva i-ar fi spus că nu e cazul să amâne biopsia. „Poate lucrurile ar fi stat altfel”, se gândește el. În momentul în care a hotărât să dezvăluie familiei prin ce trecea, a simțit un sprijin suplimentar extrem de important.
„Poate părea exagerat, dar niciodată nu e prea devreme pentru un test PSA, după 40 de ani”
Ce ar recomanda bărbaților care au suspiciuni legate de starea de sănătate a prostatei, dar cărora le este teamă să meargă la medic?
„Din păcate, știu și eu astfel de persoane - recomandarea mea ar fi ca la cea mai mică suspiciune să meargă la medic și să evite de la început o eventuală situație similară cu a mea. Să aibă încredere în doctori, să caute acel medic care lor le inspiră încredere și să meargă pe mâna medicului, el știe cu siguranță ce este de făcut. Să nu întârzie, pentru că întârzierea nu înseamnă rezolvarea problemei, ci dimpotrivă, agravarea ei, alte demersuri ce implică suferință, scoatere din activitate, afectarea emoțională a celor din jur, căderi psihice ulterioare. Nici nu ar trebui să aștepte să apară suspiciuni, să nu apară niciun fel de probleme, ar trebui să își facă anual setul de analize pentru a preveni orice situații neplăcute. (...)
Vă dați seama că, până la 50 de ani, deși mă consider un om educat, nimeni nu mi-a spus că este nevoie să îți faci testul PSA, după o anumită vârstă, mai ales. Dacă nu era acel disconfort inghinal, nu m-aș fi dus la doctor nici atunci, consideram că totul este în regulă, dar lucrurile nu stăteau așa. Le recomand bărbaților ca, după vârsta de 40-45 de ani - poate părea exagerat, dar niciodată nu e prea devreme - să facă un control anual la urolog, să facă testul PSA, care arată starea de sănătate a prostatei”.
Întrebat dacă în familia sa au existat cazuri de afecțiuni oncologice, Mihai a spus că sunt rude mai îndepărtate: „Au fost sora tatălui meu și fratele mamei mele, dar am considerat că, dacă nu e pe linie directă, nu ar trebui să îmi fac griji. Însă se pare că a avut legătură...”.
Mihai - nu este numele real - a acceptat să își spună, sub anonimat, povestea, pentru că dorește să lanseze „un îndemn de renunțare la comoditate, la prejudecăți, la rușine și la tot ceea ce trece prin mintea unui om în astfel de situații”. Pentru că este mult mai ușor și simplu și ieftin să previi, decât să ajungi în astfel de situații. „Până în prezent eu nu am avut ocazia să mi se spună - nu știu cine ar fi trebuit – medicul de familie, la școală, o campanie publică, nu îmi dau seama - dar dacă mi s-ar fi spus, poate că aș fi reușit să previn, iar ca mine sunt probabil mii de alte persoane”, mai spune Mihai.
Urmăriți Republica pe Google News
Urmăriți Republica pe Threads
Urmăriți Republica pe canalul de WhatsApp
Alătură-te comunității noastre. Scrie bine și argumentat și poți fi unul dintre editorialiștii platformei noastre.
--Personal cunosc un caz , de Adenocarcinom operat in anul 2015 iar acel fost pacient este bine-mersi se bucura de viata . Interventia chirurgicala s-a facut la o Clinica de renume din Cluj Napoca, de catre celebrul si renumitul Conferentiar dr prof Nicolae Crisan , Interventia s-a facut laparoscipic cu robotul Da Vinci si a costat ceva bani ,dar a meritat ptr viata Omului salvata !
Am inteles ca acesta problema a barbatilor ,este similara cu , cancerul de ovare la femei ! Cred ca acel test papa nicolau ,care ar fi obligatoriu la femei peste 40 ani ,sa fie similar cu PSA-ul la barbati , ca importanta vitala .